Těžba dřeva se v letech 1945 až 1989 neustále zvyšovala, ale nikdy nedosáhla výše celkového ročního přírůstu, který se pohybuje kolem 20 milionů m3. Při kulminaci v 80. letech se roční těžba blížila k 14 milionům m3. Pak začala klesat a nejvýraznější snížení zaznamenala v letech 1991 až 1993 na necelých 10 milionů m3, a to v důsledku navracení lesů původním majitelům. Nyní opět stoupá a v roce 2006 dosáhla 17,68 milionu m3. Listnaté dříví z celkového objemu dosahuji asi 11 procent. Podíl výchovných (předmýtních) těžeb (především probírek) se pohybuje v rozmezí 25 až 30 procent. Postupně se daří snižovat množství nahodilých těžeb, jejichž podíl klesl z téměř 70 procent na počátku 90. let pod 30 procent v roce 2004.
Těžba od 19. století do současnosti
Přibližně polovina dřeva se zpracovává na pilách, 25 procent v celulózopapírenském průmyslu, sedm procent je paliva, zbytek tvoří tzv. rovnané průmyslové dříví a ostatní sortimenty. Vzhledem k tomu, že ceny dříví jsou na tuzemském trhu, přes svůj značný nárůst od roku 1990, stále nižší než na světových trzích, je dřevo předmětem čilého zahraničního obchodu. Kromě pilařských a celulózopapírenských závodů je v České republice rozvinuta výroba různých druhů aglomerovaných desek, lepených konstrukcí, stavebně truhlářských prvků i montovaných domků. Dlouholetou tradici má výroba nábytku, hudebních nástrojů, zápalek a dalších produktů ze dřeva.
Produkce surového dříví – nesmírně cenné, v mnohém nenahraditelné a navíc obnovitelné suroviny je, vedle jiných funkcí, nezanedbatelným posláním lesů. Díky tržnímu zhodnocení dřevní produkce vzniká ekonomický potenciál lesního hospodářství, který může být využíván k soustavné obnově a zvelebování lesů.
K dobré tradici českého lesnictví patří jeho schopnost trvale uspokojovat tuzemskou potřebu dřeva z vlastních zdrojů a za určitých podmínek i část své produkce vyvážet do zahraničí. Rubem této skutečnosti je fakt, že spotřeba dřeva na jednoho obyvatele je v České republice asi o polovinu nižší než ve vyspělejších zemích. Řešením pro snížení vývozů dřeva by bylo zvýšení spotřeby dřeva na domácím trhu.
Pozitivním jevem je vytváření předpokladů pro zajištění vysoké úrovně produkčních možností i v budoucích letech. To je, s ohledem na současné ekologické poměry, mimořádně cenný výsledek praktické činnosti českého lesnictví. Porostní zásoby v lesích České republiky vzrostly z 307 milionů m3 v roce 1930 na 655 milionů m3 v roce 2005; přičemž průměrná zásoba dříví na jeden hektar činí 246 m3. Na růst zásob mělo vliv zvyšování výměry porostní půdy, věkový posun plošně nadnormálních mladých věkových stupňů do starších, zásobově bohatších stupňů a v neposlední řadě zpřesňování metod zjišťování porostních zásob a účinná pěstební péče o lesní fond.
O celkové výši těžeb v lesích na území dnešní České republiky v minulých stoletích nemáme dostatek hodnověrných údajů. Můžeme ale předpokládat, že v 19. století roční těžba dosahovala kolem 6 až 7 mil. m3. Výjimku tvořily roky mimořádného přemnožení škůdců po větrných a sněhových polomech, kdy v některých oblastech výše těžby dosahovala až desetinásobku obvyklého rozsahu.
Ani počátkem 20. století nedochází k zásadní změně. Těžba výrazně narůstá až v období let 1922 až 1927, kdy bylo třeba likvidovat mimořádně rozsáhlý výskyt nebezpečných škůdců – mnišky a kůrovce. V období německé okupace 1939 – 1945 se úroveň těžby přibližovala situaci v nejtěžších kalamitních letech. Dostatečně hodnověrné údaje o intenzitě exploatace lesů na území dnešní ČR za toto období, vzhledem k přičlenění pohraničních oblastí k Velkoněmecké říši, statistika neposkytuje. Lze ji ale odhadovat mimo jiné podle znění vládního usnesení č. 122/1939, které upravilo těžební předpis jehličnatých dřevin tak, aby odpovídal 150 procentům pravidelného ročního etátu.
První poválečná léta znamenají prudký, ale jen dočasný pokles. V období 1950 až 1970 se těžba ustálila mezi 8 a 9 miliony m3 ročně. Poté, když hospodářská úprava zjistila, že v souvislosti s růstem porostních zásob rostou i těžební možnosti, dochází po roce 1970 k strmému růstu těžeb. Ten pokračoval do roku 1985, kdy bylo v České republice vytěženo téměř 14 milionů m3. V druhé polovině 80. let se výše těžby ustálila na úrovni 12 až 13 milionů m3.
Na počátku 90. let dochází k poklesu těžeb v důsledku navracení lesních majetků původním vlastníkům na 8 až 9 milionů m3, ale po stabilizaci vlastnických poměrů opět těžba stoupá až na 17,68 milionu m3 v roce 2006. Z hlediska dřevinné skladby převládají ve vytěženém dříví jednoznačně jehličnany s 89 procenty, z toho smrk 73 procent a borovice 15 procent; listnáče se podílejí na těžbách 11 procenty, z toho buk pěti a dub 2,6 procenta.
Značné proměny prodělala samotná technologie těžby dříví od používání seker a ručních pil – kaprovek, přes dvoumužné motorové pily k jednomužným motorovým pilám, až po dnešní těžebně dopravní technologie – harvestory a vyvážecí soupravy.
christina aguilera weight lossHow to Pull a String Through Sweatpants